11.2.2016
Ráno mě uvítalo tak na polovinu slunečno – od El Chalténu a zamračeno s lehkým deštěm od hor Cerro Torre. Takže Cerro Torre tam byl i nebyl. Sbalil jsem se a kolem půl 10 vyrazil směr El Chaltén. Cestou jsem litoval všechny, co šli nahoru, protože je čekalo v podstatě nic. Celé pohoří bylo v mračnech. Jako cenu útěchy brali duhu v údolí.
Do El Chalténu jsem se dostal v poledne a valil jsem vyřídit pár věcí. V Infocentru nebo spíš Neinfocentru jsem zjišťoval pár věcí ala – praní, kolik stojí známka, zda mají mapu zadarmo či wifi a slečna pořád: Nevím, nevím, nemáme, nemáme. Byl jsem fakt blízko se jí zeptat, co teda ví či tady mají. 🙂 Následoval nákup na další dny a byla to zase kopa jako hrom. Pak jsem to zaparkoval do „naší“ kavárny, protože jsem potřeboval na net a taky jsem si za odměnu dal luxus zákusek a čaj. Jenže internet byl mega pomalý, takže než jsem se dostal na mail na Centrumu, tak uběhlo 20 minut. 🙂 V El Chalténu není signál na mobil, takže jsem musel na internet, abych dal vědět domů, jak to se mnou vypadá dál, protože mám v plánu být dalších 6 dní v horách. Po zákusku jsem se trošku pobalil a vyrazil směr Mt. Fitz Roy. Čekaly mě pouhé 4 km, ale první 3 byly mazec do kopce, do toho pršelo a já naložený a ověšený jak vánoční stromek. Cestou jsem potkal Finy, se kterýma jsem pár dní zpátky cestoval v buse a těsně před kempem jsem narazil na Marka, George a Sofi. Bylo to shledání, jako bychom se neviděli měsíc. 🙂 Rychle jsem postavil stan a zalezl do sucha. Pak slyším celkem hlasitější debatu a zjistím, že ranger viděl borce, jak sice měl hořák, ale šlehaly mu z toho plameny, že to bylo jak táborák. A protože jsme v NP, tak takhle by to nešlo. Celá debata trvala dobrou hodinu, až jsem se musel projít, protože nejsem v NP, abych poslouchal, jak někdo očividně nechce platit pokutu. Zbytek večera jsem strávil ve stanu, protože pořád poprchávalo, takže vaření se odehrávalo, jak jinak než ve stanu.
12.2.2016
Ráno mě uvítala zamračená obloha, ale vypadalo to, že se vyčasí. Pofotil jsem jezero a v dálce se lehce vynořil majestátný Fitz Roy. Paráda. Čekalo mě pouhých 5 km, takže jsem vůbec nespěchal a na pohodu to valil do druhého kempu, kde mám v plánu zůstat po zbytek času v parku a každý den podniknout nějaký výlet do okolí. Během cesty se opravdu vyčasilo, takže fotím první fotky celého pohoří s Mt. Fitz Roy a údolím – jedním slovem paráda.
Do kempu dorazím po jedné odpoledne, postavím stan a jdu zmapovat okolí, které je opravdu parádní.
K večeru se celkem solidně ochladilo, takže jsem byl ve stanu a plánoval jsem, co dál. Přece jenom měsíc je skoro pryč a já musím domyslet můj pobyt v Chile a Argentině a na poslední měsíc rozplánovat Peru a Bolívii, kde je toho víc, co bych chtěl vidět, ale je třeba to dobře poskládat za sebe. 🙂 Večer kolem 8 jsem vyskočil na západ slunce, ale byla to jen chvilka, protože opravdu byla zima.
13.2.2016
Brrr, to vám byla noc. První noc, kdy jsem vytahoval spoďáry a termo tričko. Byla fakt slušná kosa. Vykouknu ven a obloha zamračená. No nic, posnídal jsem, bylo cca 10 a ve stanu se pomalu oblékám a připravuji se, že se stejně projdu. Než se ale připravím, tak se rozprší a takhle to nakonec bude celý den!!! Tento den jsem doslova strávil ve stanu. Odskakoval jsem jenom na WC. 🙂 Počasí bylo opravdu mazec. Takže jsem napsal pohledy, četl si v průvodcích, přeplánoval trochu včerejší plány v Argentině, uvařil, atd. Ale odpoledne již byla taková zima (to když se skoro nehýbete, bo ani nejde jak), že jsem si zatápěl hořákem, co mám na vaření. Fakt mazec kosa.
Ještě jsem musel trošku poštelovat stan – uvnitř jsou celkem slušně velké síťky pro čerstvý vzduch, takže jsem je zakryl tričky, ať nemám únik tepla. 🙂 Večer jsem již ležel ve spacáku, četl si a doufal, že zítra bude líp. Sem tam jsem přitopil a zdálo se, že ta bomba je nekonečná. Mám ji od začátku pobytu v JA a pořád jede. 🙂 Takže ve výsledku jsem dneska nic neviděl – celkem slušně proflákaný den.
14.2.2016
Dnešní noc byla daleko lepší než ta minulá, takže jsem kolem 9 rychle vykouknul ven a paráda – slunečno. Hned se jinak snídalo. 🙂
Na pohodu jsem se připravil na trek – v plánu je zajít až k jezeru, nad kterým se tyčí Fitz Roy. Z kempu to jsou pouhé 2 km, ale poslední kilometr je hustý výšlap pořád nahoru. Slušný mazec, hlavně, když se rozhodnete to udělat jako denní výlet z El Chalténu, kdy to je celkem 10 km jedním směrem. Já si to na pohodu valil nahoru, protože mě nic nehonilo. Počasí bylo luxusní, oproti včerejšku se tomu nedá ani věřit. No a nahoře na vás čeká luxusní výhled. Asi nejkrásnější, co jsem zatím viděl. Ani v Torres Del Paine to není tak krásné jako tady.
A jako bonus je tady druhé jezero, které je ze začátku ukryté, ale když se projdete kolem laguny a vylezete na jeden mini kopeček, tak máte obě jezera jako na dlani a za nimi Fitz Roy. Strávil jsem tam cca 1,5 hodinky a kochal se a fotil.
Pak jsem již fičel dolů a potkám starší pár, dám jim přednost, oni poděkují a já jim řeknu: „Už tam skoro jste.“ A pán odpoví: „Přesně tohle nám všichni říkají poslední hodinu.“ 🙂 A já: „Ale teď tam už fakt skoro jste.“ Poslední kilometr je, jak jsem psal, mazec výstup do kopce, na vrcholu se lehce sejde dolů a čeká vás finální mini kopeček. A před tím mini kopečkem potkám holčinu, která se celá vyčerpaná ptá: „Konec je támhle?“ A já: „Ano.“ To vám byla úleva a radost. 🙂 Při sestupu potkám holčinu, která šla Torres Del Paine trek ve stejnou dobu jako já a potkali jsem se na hostelu v Puerto Natales. Argentina a Chile jsou fakt malé. 🙂
V kempu mě po jídle popadne neovladatelná chuť na čokoládu!!! V El Chalténu bohužel nikde nějaká pořádná nebyla, takže o ní jenom sním. 🙂
15.2.2016
Ráno mě uvítá takové nijaké počasí, ale nevzdám to a po snídani, která byla dneska celkem brzy – 9:00, jsem vyrazil na menší výšlap do okolí. Počasí bylo dneska taková všehochuť – chvilku slunečno, pak pršelo, opět slunečno, do toho vítr, který byl na zpáteční cestě mazec.
Ale bylo fajn se projít, celkem to bylo skoro 5 hodin, protože v tom stanu se nedá být pořád. A tady pod Fitz Royem to v pozdním odpoledne a večer je pořád stejné – celkem slušná zima, vítr, zataženo, takže je člověk pořád ve stanu. A ten můj 1+kk (mluvím o stanu), kde se nedá ani pořádně rovně sednout mi dává do těla. 🙂 Odpoledne bylo ještě chvilku fajn, ale pak se tady zvedl slušný vichr. Já jsem se šel ještě lehce projít pro vodu, která je trochu dál než ta nejbližší, protože ta mi nechutná, i když by měla být taky pitná. Kolem 6 večer jsem již zaplul do stanu, uvařil si teplý čaj a na pohodu doklepl další den pod Fitz Roy, kde se počasí opravdu mění co chvilku.
16.2.2016
Dnešní noc jasně vede, co se týká zimy. Mám proto jediné slovo: „Ne, děkuji.“ Fakt mazec. Ráno mě kromě zimy přivítala celkem slušná obloha, takže jsem po snídani vyrazil na poslední výlet do okolí. Měl jsem v plánu si zajít k El Pilar, což je jakýsi hotel, a pak se uvidí. No, a když jsem vycházel, tak začal poletovat sníh. Ok, tak mám splněno, co se týká veškerého počasí tady – od slunečna, větru, deště až po sníh. Cestou potkávám spousty lidí, až jsem překvapen. Dojdu nejprve k Rio Blanca, což je další krásný ledovec a laguna, a pak fičím pořád dolů do El Pilar.
Tam to ještě protáhnu lehce kolem, ale je to již celkem o ničem, a tak se vracím zpět.
Celý výlet byl cca na 5 hodin a něco. Odpoledne bylo ještě chvilku pěkně, takže po obědě jsem se na pohodu procházel, ale opět začal poletovat sníh, takže jsem to za chvilku zabalil.
17.2.2016
Plán byl takový, že na pohodu vstanu, dopoledne na pohodu zůstanu v kempu, protože mi bus do Los Antiguos jel až v 9:30 večer a do El Chalténu to bylo cca 2,5 hodiny chůze. Jenže ráno byla taková zima, že jsem se nasnídal, pobalil věci a vyrazil dolů do EL Chalténu za teplem. 🙂 Ale ještě předtím jsem si musel vyfotit kopec, který se zdolává při cestě k jezeru pod Fitz Royem, protože vrchol byl pokryt sněhem!!! 3 dny zpátky jsem tam šplhal za solidního horka a dneska tam leží sníh. To je přesně Fitz Roy.
Cesta do EL Chalténu šla na pohodu, takže před 1 odpoledne jsem byl opět v civilizaci.
Nejprve jsem měl v plánu poslat pohledy. Zajdu na poštu a borka mi na kalkulačce vyťuká mazec číslo – poslání 11 pohledů by stálo cca 900 Kč!!! Ok, rád posílám pohledy, ale tohle byl mazec. Takže gestikuluji, ať mi pohledy vrátí, řeknu: „Gracias.“ a fičím pryč. 🙂 Pohledy pošlu z Chile. Nakoupím něco do busu, pak se ještě zastavím v pekárně, kde si koupím luxusní sladké pečivo a plněné masové taštičky a usídluji se v budově autobusáku. Je cca 3 odpoledne, takže mám před sebou cca 6,5 h čekání. Čtu si či odpočívám a sleduji okolí. A zjistím, že v budově je uklízečka, která cca co půl hodiny chodí kontrolovat a uklízet záchody, takže to jsou zatím nej veřejné záchody v JA. 🙂 Naštěstí čas plynuj celkem rychle, takže brzy jsme se naložili a vyrazili směr Los Antiguous. V buse jsme dostali balíček, což mě mile překvapilo, a pak jsem již šel na kutě.